Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.
Hva ser du?
Jeg ser ingenting.
Jeg prøvde å advare dem om at det er noe der ute, men de nektet å høre.
- Hva var det? - Hunden min løp mot tåka og...
noe drepte den.
Kan det være et slags dyr?
Det forklarer ikke han her.
- Connor har stukket. - Kanskje det er et kjemisk våpen.
- Som en giftsky. - Du er soldat. Burde ikke du vite det?
- Hva gjør vi? - Familien min er på senteret. Jeg må dit.
Der er det mat.
Og proviant.
- Du sa jo at du ville hjelpe til. - Jo, men du så vel den kakerlakken.
- Jeg tvinger ingen til å gjøre noe. - Jeg blir med.
Jeg også.
Jeg vil ikke bli her alene, så...
Det står en politibil utenfor.
Vi finner nøklene og stikker.
- Hvor er Connor? - Han dro. Den jævelen forlot oss her.
Fru Raven?
Hvem sitt blod er det?
- Ja? - Fader, politisjef Heisel er her...
Er han her på grunn av mannen min?
Hva mener du?
Det var en mann i tåka. Han bare dukket opp.
Han skjøt Benedict og deretter skjøt han seg selv.
Man ser ingenting der ute.
- Hovedinngangen. - Når kommer politiet?
De kommer. Slapp av.
Hvis hun vil ha...
- Takk. - Greit.
Det er en kvinne her som vet det.
Fru Copeland? Gus Bradley, sjef her. Ifølge Kyle så du hva som skjedde.
Fru Carmody gikk ut.
Vi... hørte henne skrike.
Hun kom løpende tilbake mot vinduet.
Kjeven hennes var borte og så var det noe...
Det var noe som rev henne bakover.
Hva da?
- Jeg vet ikke. - Og sønnen hennes...
- Han er fremdeles der ute. - Kom her.
Er det rart å ville ha sett det?
Ikke rart. Skremmende. Alvorlig talt.
- Skal vi gå ut og se etter sønnen hennes? - Ingen går noe sted, Raj.
Ikke før det er trygt.
Kan det ha vært en bjørn?
Jeg så henne. Det var ingen bjørn.
- Hva gjør vi om det kommer inn? - Vi sørger for at det ikke skjer.
Hør etter, alle sammen!
Før vi har kommet i kontakt med politiet, blir vi her hvor det er trygt.
Vi låser dørene slik at det som enn er der ute, ikke kommer inn hit.
Jeg trenger assistanse. Skynd dere!
- Jeg har to nøkler her. - Vi tar nedre plan.
Jeg kan hjelpe til!
- Vi blir med henne. - Alex...
Jeg kan ikke være her akkurat nå.
Ok.
Fru Raven er der inne. Hun sier at noen skjøt ektemannen hennes...
- og deretter tok livet av seg. - Akkurat nå?
Herregud.
- Skal du ikke gå ut? - Sa hun at han tok livet av seg?
Ok. Vi får avvente til vi vet hva som foregår.
- Jeg håpet at du visste hva det var. - Aner ikke.
Men det kan handle om et giftutslipp, så vi blir her.
Bedre å være i sikkerhet.
Nat, jeg beklager virkelig.
Det går bra. Så, så...
Bli med meg. Kom.
Sett deg der.
BEVISMATERIALE
OKSYKODON
Hva gjør du?
- Leter etter bilnøkler. - Han har funnet et sett.
Jeg er redd, ok?
Som alle andre.
Jeg tenkte...
at disse kunne lindre litt.
Vær så snill å ikke si noe til ham. Da forlater han meg her.
Det er alltid jeg som blir forlatt.
- Er du misbruker? - Hvem fikk oss ut av cella?
- Hadde en junkie lykkes med det? - Si sannheten.
Sannheten er den...
at jeg vil ha det bedre. Du kan dra til helvete om du ikke forstår det.
Hvis dette skaper problemer der ute...
Det gjør det ikke.
Ikke om du hjelper meg.
Jeg trenger din hjelp.
Han trenger ikke å vite noe.
Men pillene blir her.
Tror du at det er trygt nær dørene?
Ja, det er ingen fare.
Det gikk bra. Bare bra.
- Takk for at du ble med. Jeg er Kimi. - Eve.
KUN FOR PERSONALE
Kanskje hun vet...
- Hva står på? - En av korridorene er fylt av tåke.
- Og det lå ytterligere et lik der. - Herregud.
Hva pokker er det som skjer?
Hvor? Hvilken korridor?
- Denne. - Det er personalfløyen.
Skal vi bare vente? Burde ikke politiet ha kommet?
Det fins et alternativ.
Etter 11. September ble det installert radioer på alle offentlige innretninger.
Vi har en sånn. I vaktrommet.
Hva er det?
Vaktrommet ligger i personalfløyen.
Der du fant liket.
Herregud.
Det er Theo. På økonomiavdelingen.
- Hva i helvete foregår? - Er det et terrorangrep?
- Ikke glo på meg! Jeg eier en skobutikk. - Man vet aldri.
Kanskje det er giftig. En form for giftgass.
Gift river ikke armene av folk.
Alex og jeg løp igjennom det.
Det er noe der. Noe som kom inn gjennom et åpent vindu.
Ser du noe der inne?
Det ser tomt ut.
- Noen kan vel løpe dit. - Det som drepte ham kan være der ennå.
Elektrobutikken har en drone med kamera.
Pappa og jeg så på den sist vi var der.
Det går nok bra, men vi skynder oss for sikkerhets skyld.
Ok?
- Start motoren. - Fort, tåken tetner.
Hva pokker?
- Er du klar? - Ja.
Håper den funker. Det var den eneste i forretningen.
- Forsiktig. - Ingen fare, jeg kan styre dem.
Ser dere noe?
VAKTROM 207
Det er stengt. Vi er trygge.
En av de andre dørene sto åpen.
Vi sjekker.
Det virker tomt.
Vi har funnet lekkasjen.
- Se etter ute. - Vent...
Hva i...
Hvem skrev...?
- Hva er det? - Enda et lik.
Enda et?
Dronen...
- Den sitter fast. - Det er ikke sant. Det er ikke mulig.
- Dette er ikke mulig. - Rolig nå, alt kommer til å ordne seg.
Den tar ikke av, for faen.
- Hvem var det? - Jeg vet ikke.
- Hva skrev han? - Ammo...?
- Nei. A-R-R... og noe mer. - Jeg tror at det sto Anna.
Hvem faen er Anna?
Ålreit, folkens... kom hit. Dette er det vi vet...
Minst tre personer er døde.
Noe fælt har hendt og myndighetene må få vite at vi er her og i live.
Siden det ikke virker som noen gift
og siden korridoren virker tom
foreslår jeg at noen tar seg til radioen og roper på hjelp.
- Jeg går ikke inn dit. - Ikke jeg heller.
- Noen må jo. - Du, da?
Du er jo lederen.
Jeg gjør det. Hvis loddet faller på meg.
Vi trekker lodd.
- Du kan ikke tvinge noen til å ofre livet. - Det er farlig å bare sitte og vente.
Har du et bedre forslag?
Eller vil du heller forsøke å løpe ut til noen av bilene?
Frivillige?
I så fall er det slik det blir.
Hvor skal jeg kjøre?
Fortsett 1,6 kilometer og så høyre på Beacher.
- Den ser ikke like tett ut lenger. - Hva kommer det av?
Jeg vet ikke.
- Se opp! - Stopp!
Jeg trenger hjelp.
- Vær så snill, lukk opp! - Hva gjør vi?
- Kom deg ut. - Ja, ut av bilen.
- Ok. - Vi vil bare ha bilen.
- Ok.
Gå ut av bilen!
Ikke så fort!
Mia, vi må sakne farten. Ikke så fort, Mia.
Brems!
Er alle ok?
- Gi meg et minutt bare. - Samme her.
- Adrian, er alt i orden? - Ja. Hvordan ser jeg ut på håret?
- Bedre. - Adrian, er alt i orden?
Jeg føler meg svimmel.
Kom igjen.
- Hva pokker skjedde? - Når unngikk du en bilkapring sist, dust?
Ikke rør dere.
- Lukk opp døren. - For faen! Åpne!
Pass på glasset!
Jeg har deg.
- Og nå da? - Vi løper.
Hvor da?
Til kirken.
- Hvor pokker er vi? - Hitover.
Vent! Pistolene.
Mia.
Mia?
Du er ikke...
- virkelig. Det er bare... - Det er bare abstinensen.
Jeg savner deg, lille venn.
Du er ikke...
virkelig.
Kom igjen!
Herr Copeland!
- Hva står på? - Aner ikke.
- Er alt i orden? - Ja, jeg tror det.
Er hjelp på vei?
Be Clive å skrive ned koblingsskjemaet til sikringsskapet!
- Du skulle jo vente på oss. - Ro deg ned.
Hva? Hvem sa at du kunne slippe ut fangene mine?
Du forlot oss der for å dø i cella.
- Din jævel... - Kom hit.
- Dette er Guds hus! - Hva faen? Din jævla...
Ro deg ned. Skal jeg ta deg etterpå?
Politisjef Heisel.
Hei, Connor!
- Hei! - Ta det rolig.
- Gjør det igjen om du tør! - Skulle jeg slutte å kalle deg feig da?
Hei...
- Vi kunne dødd. - Jeg trenger ikke forklare meg for deg.
Det er jobben din å beskytte folk. Du overga en 17-åring.
Jeg ventet i bilen som jeg sa.
Så ble jeg angrepet av noe. Jeg lå på hornet, men du dukket aldri opp.
- Du var vel i ferd med å befri fanger. - Hva da "angrepet"?
Du sa jo at du ikke visste hva det var.
Jo, men...
Som sagt, jobben min er å beskytte folk. Jeg ville ikke forårsake panikk.
Hva er det da?
Hva er det der ute?
Eve, jeg er lei for det.
- Mamma... - Slapp av.
Det ordner seg. Jeg er straks tilbake.
Bare si hva jeg skal gjøre.
Du bør ikke gå alene. Jeg blir med.
Vaktrommet.
Det går bra.
Vi klarer oss.
- Det går bra. - Jeg vet.
Bli hos Kimi til jeg kommer tilbake.
Jeg trenger bare å vite at noen ser etter deg.
Jeg elsker deg mer enn noe annet.
Jeg beklager det som skjedde Benedict.
Fader Romanov fortalte det.
Han var en fantastisk mann.
Han var min.
Fra jeg var 18 år gammel.
Nå er han borte og jeg vet ikke hva jeg skal ta meg til.
Visste du at om alle bier dør, så går menneskeheten under på fire år?
Jeg beklager virkelig.
Kanskje han...
fremdeles er her.
I ånden.
Kevin, du vet bedre enn det.
Det åndelige fins ikke.
Bare naturen.
Enten er man her eller ikke her.
Han er ikke her.
Klar?
Ja.
KUN FOR PERSONALE
Ålreit...
Skal vi løpe?
Der.
NØDRADIO
Vi får håpe at batteriet funker.
Det funker!
Er alt i orden?
Ja, det går snart over.
Du sa at du ikke tok dop.
Og du sa at du ville hjelpe meg.
Hvordan er det?
Fortell. Kanskje det hjelper.
Du vet når man holder pusten og får den der...
uutholdelige følelsen rett før man gir opp og puster?
Tenk deg den følelsen i en hel uke!
Jeg er lei for det.
Det er jeg også.
Da jeg stoppet der ute...
så jeg syner.
Jeg så...
Jeg så noen jeg kjente fra før.
Men hun er død, så...
Det er sånn det funker.
Kødder med hjernen.
Kanal 19, kom inn! Er noen der på kanal 19? Over.
Kanal 21? Er det noen på kanal 21, kom inn! Over.
Arrowhead, Arrowhead, hører dere? Over.
- Hva er Arrowhead? - Jeg gjentar, Arrowhead, Arrowhead!
- Shadow 41 avventer svar. - Hva er Shadow 41?
Hvordan vet du hvordan man...?
- Vi burde ta radioen med oss. - Den blir her.
Arrowhead, kom inn! Shadow 41 avventer svar.
Hører dere? Over.
Hva foregår?
- Jeg går tilbake. - Ikke ennå.
Hvorfor er du bevæpnet? Hvem er du?
- Skal du holde gudstjeneste i kveld? - Det er ikke planen.
Jeg har tenkt på Johannes Åpenbaring.
Jeg syns at vi skal tenke mindre...
og be mer.
Men når jeg ber til Gud så svarer han med din stemme.
Sånn er det for mange i denne byen.
De trenger å høre stemmen din når de er redde.
Takk for omtanken, men vi begynner med næring for kroppen.
Vent til bønnen, takk.
Og om man ikke tror på Gud?
Hans hus, Hans regler.
Hvor er fru Raven?
Hun trenger vel å være alene litt.
I Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånds navn, amen.
Velsigne oss, Herre, og Dine gaver som vi tar imot fra Din milde hånd
gjennom Jesus Kristus, vår Herre.
I Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånds navn, amen.
Eve!
Hun er tilbake.
- Virket radioen? - Er hun ok?
Gi henne et minutt.
Hvor er Clint?
Vi kom bort fra hverandre i korridoren.
Jeg løp tilbake og da var han...
Jeg er lei for det.
Så du hva det var?
- Og radioen? - Den virket ikke.
Vi får finne en annen løsning.
Kan du gi oss et minutt?
Har du sett de der noen gang før?
Her i senteret eller i byen?
Første gang i morges. Hvordan det?
Jeg tenker på familiene deres. De må være så urolige.
Hva gjør vi nå?
Overnatter her.
Tror du at Alex har klart seg?
Det er jeg sikker på.
- Og foreldrene dine også. - Fru Raven?
Vær så snill, fru Raven. Det er bare for nattverden.
Jeg vil gjerne ta et glass.
Jeg vil skåle for mannen min.
La henne ta et glass. Vi kan vel alle ta et glass.
Mikhail...
Hvis Gud kan tilgi meg for alt jeg har gjort
har han nok overbærenhet med dette og.
Takk.
Jeg vil si noen ord om ham.
Første gang Benedict og jeg møttes...
var vi ikke engang 20 år.
Vi hadde ingen penger, ingen jobb.
Vi var hippier og fornøyde med det.
Vi hadde hverandre, det var det viktige.
Vi pleide å lage spagetti sammen og drikke billig vin.
Akkurat som denne her.
Da vi ble eldre, slo vi oss ned her. Da hadde vi penger.
Men vi sluttet aldri å drikke billig vin.
Benedict ville ikke glemme ungdommen vår da hele verden lå foran oss.
Det vil ikke jeg heller.
Jeg vil at vi tar et glass til hans minne.
Og aldri glemmer varmen hans.
Vennligheten hans.
Forkjærligheten hans for billig vin.
- Mindreårige får ikke drikke. - Gi deg.
Du vet jo hva det kan føre til.
Vi trenger litt søvn.
God natt.
Lille venn...
Hva?
Den gamle damen der ute...
Hun kalte deg "lille venn".
Jeg så henne også.
Tekst: Nina Maria Eidheim